Траян Първанов
Волност

chitanka.info

Хей, немирнице, от облачното утро

пак си пръснала небесните коси —

да разсееш тук просъниците зимни

и да плуваш в блясъци от слънчев смях.

С тези пламъчета от червени устни

духаш от стъклата старческия скреж

и се смееш

на дърво усамотено

в закъснял от есента ми огнен плод.

Невъздържана и руса — вечно бързаш

и пилееш бели

весели сълзи,

и пътуваш в тоя ден,

и дишаш буйно,

наедряла с прилива на снежна кръв.

В бързей на река и сенки еховити

газиш със въздушни стъпки на сърна,

докато се спънеш светла и учудена

в ледения праг на мартенската нощ.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.